Leger tilbringer mye tid fokusert på fremtiden.
Planlegger den.
Arbeider mot den.
Men på et punkt, begynner du å innse
at livet ditt skjer nå.
- Ingen endringer siden i går? - Nei.
Ikke etter legestudiet, ikke etter assistenttiden. Akkurat nå.
Dette er alt. Det er her.
Blink, og du går glipp av det.
Det er sjefen. Noen bør stikke og skaffe kaffe.
Dere ser alle forferdelige ut.
Jeg må på operasjonssalen om ti minutt.
- Mer vil du fortelle meg... - Ja.
Vi burde også gå. Det kommer nok til å ta litt tid.
Shepherd sa hun ville våkne opp. Hva sa han dere? Var det bare skitt?
- Hva sa han? - Han sa at det kan ta litt tid.
Hun vil våkne.
Stevens har ennå ikke våknet og jeg har litt av en dag
selv bortsett fra det, så ta ikke ansiktet mitt personlig.
- Det er bare ansiktet mitt i dag. - Fortalte du henne?
Du burde fortelle henne. Og ta ikke ansiktet hennes personlig.
Greit. På vegne av den kirurgiske pediatriavdelingen,
velkommen til forskningsprogrammet. Du er inne!
- Vi skal skaffe deg rullesko! - Gratulerer.
Greit, jeg vet jeg ikke støttet deg under denne prosessen.
Uansett støtter jeg deg nå.
Jeg prøver å være rundhåndet her. Hva med at du møter meg halvveien?
Våkne, våkne, våkne.
Jeg har hodepine.
Du er oppe.
Du er oppe og du snakker.
Du snakket, sant?
Snakk!
Jeg sa jeg har hodepine, slutt å rope.
Kall på Shepherd!
Unnskyld.
Hei. Hvorfor klemte du og O'Malley?
Jeg sov Cristina. I natt. Jeg sov for første gang...
- Jeg sov. - Klemmer du O'Malley fordi du sov?
Jeg klemte O'Malley fordi han har gode nyheter som jeg vil la ham fortelle deg.
Men ja, jeg antar, ja, kanskje jeg klemte ham fordi jeg sov.
Og det er takket være deg. Du ble med meg for å besøke mor, og så sov jeg.
Og jeg sov uten mareritt. Det er ikke en liten ting Cristina.
Det... Det er alt.
Jeg kan være en bedre mann. Jeg kan være en bedre mann for deg.
Jeg håper, hvis du lar meg,
at jeg kan være en bedre mann for deg.
Ikke si noe. Bare tenk på det. Greit? Greit.
- Bailey? Jeg må fortelle deg noe. - Ikke nå O'Malley.
Det blir kort. Jeg må på operasjonssalen for å gjøre meg klar med sjefen.
Jeg tror du vil mislike det først. Men jeg skal til å gjøre noe viktig,
og jeg er veldig sikker på beslutningen.
Og jeg tror du med tiden blir stolt av det, men du vet før det,
kommer du sikkert til å utbasunere "Hva gjorde du?"
- Jeg mener ikke å imitere. - Kaller du det hurtig?
Jeg vervet meg som traumakirurg i hæren. Jeg rapporterer til tjeneste i morgen.
- Hva gjorde du?! - Slik tenkte jeg vi skulle begynne.
- Noe er på gang med George. - Hva?
Owen klemte ham. De var glade.
Vi klemmer ikke når vi er glade.
- Går det bedre? - Hva?
Du vet med behandlingen eller. Du sa du ble bra.
Er du det? Bedre? Eller later du bare som bedre?
- Hva mener du? - Jeg spør deg om folk...
Jeg mener, er du virkelig annerledes? Kjenner du deg annerledes?
Jeg skal gifte meg i dag.
Rådhuset. Ikke noe dill dall. Bare raskt og kvikt.
- Vil du at jeg skal komme? - Nei, nei. Bare lar deg vite.
Vent.
Greit. Her er handlelisten: noe gammelt.
Denne er ny.
Dette er favorittpennen min, så jeg vil ha den tilbake. Lånt.
Alt er blått, så du er klar.
La oss se, hvis vi var George og Owen, hadde vi klemt hverandre nå.
Hei!
Uidentifisert mann, slept av buss. Klemt ned, så vi kunne ikke intubere.
- Stoppet de ikke? - Bussjåføren visste ikke det
- før de var halvveis ned kvartalet. - Vil han klare seg?
Greit, jeg tar over hjertekompresjon.
Gi 20 etomidat og 100 sux.
Han reddet livet mitt. Bussen skulle til å treffe meg da han kastet meg unna.
- Grey få henne ut herfra. - Skulle vært meg under bussen.
Han er alene. De vet ikke hvem han er. Vær så snill!
Stå der borte og hold deg der.
- Han er tilbake. - La oss få inn en traumaserie,
traumalabrapporter og O-neg blod her. Alvorlig skade på venstre underarm.
- Kraniet slått inn. Kall på Shepherd! - Og Sloan.
Start antibiotika og begynn å rengjøre sårene.
Nå, kan du få henne ut herfra?
Fikk du hele greia?
- Fikk du hele svulsten ut? - Bare la meg avslutte undersøkelsen.
- Kan du fortelle meg hva du heter? - Jeg heter Isobel Stevens,
det er 2009
og jeg er på nevrointensivavdelingen på Seattle Grace Hospital.
- Fikk du ut den fordømte greia? - Fikk ut hele den fordømte greia.
- Du fikk den! - Ja.
Åh herregud, du fikk hele greia.
Og jeg kan snakke og vet hva jeg heter. Og jeg er ikke noen nepe!
- Nei. - Ikke ta det ille opp, du er god kirurg,
men jeg trodde virkelig at jeg ville bli en nepe.
- Dette er så utrolig bra! - Nyrene dine er litt trege,
så vi skal holde øye med elektrolyttene i noen få timer.
- Post-op-hematokritverdien var bra. - Greit, flott.
Flott.
Hvordan gikk operasjonen?
Fikk du hjernesvulsten? Fikk du den ut?
lz du spurte ham nettopp om det. Vi snakket nettopp om det.
Nei, nei. Det er greit. Hun forblir omtåket en stund. Svulsten er ute.
Det var litt blødning etterpå.
- Fikk du den? - Ja.
Hele?
Det er enestående!
Derek Shepherd, du er en helt!
Og jeg vet at det er Derek Shepherd, og du er Alex.
Og du burde kysse meg.
Alex jeg har ikke hjernesvulst.
- Jeg er svulstfri. - Ja, det er du.
Hva er i veien?
- Hvorfor ser dere rare ut? - Ingenting. Ingenting.
Nyrene dine er litt trege. Vi skal holde øye med dem.
Greit, så dere sjekker elektrolyttene mine igjen om en time. Greit.
Hvordan gikk operasjonen?
Fikk dere svulsten?
Vi gjorde det.
Svulsten er borte.
Det var litt blødning og vi tok hånd om det.
Fikk du den?
Åh herregud!
Og jeg kan snakke og du drepte ikke meg.
Hva er i veien med dere? Vi skulle feire.
Hun er som kvinnen som ikke husket at mannen var død.
- Vi måtte fortelle henne igjen og igjen. - Kan være normal omtåking.
Eller blødningen kortsluttet hennes korttidshukommelse. Ødela du hjernen?
Karev... Jeg kommer tilbake. Prøv å forholde deg rolig.
Det hjelper ikke å frike henne ut.
Våkn opp.
- Mann mot buss. - Bussen vant.
Se på venstrearmen.
- Han går under igjen! - Hva har vi?
- Trafikkoffer. - Hva behager?
Sprang ut foran buss for å trekke en kvinne ut av veien. Helt.
- Kan du reparere armen? - Hvis det skal skje,
- må det skje de neste få timene. - Pupillene er store.
Gi meg en kraniedrill. Grey vil du øve deg på hullboring?
Stabiliser nakken hans.
Gi meg en ti-skalpell.
Gi meg drillen. Gå inn sakte. Kjenn at det griper, stopp.
Hvis ikke, treffer du hjernen.
La oss skynde på.
- OK! - Det er det!
Godt jobbet dr Grey.
Jeg skal få litt bacitracin for ansiktet.
- La oss snu hodet hans. - Enkelt.
Velkommen tilbake. Vi ble litt bekymret der et minutt.
- Tror du han klarer seg? - Jeg håper det.
Han må bare klare seg.
- Dr Sloan. - Det blir for mye stramming.
Start på nytt og bruk lagdelt lukking.
Kan jeg stille et spørsmål om det?
Greit, du nevnte å flytte sammen og å gifte oss og jeg utsatte det,
nå er du forlegen og jeg får ikke øyekontakt
fordi du synes at jeg har all makten.
Men jeg vil ikke ha all makten. Jeg vil gjerne dele på den.
Kan vi bare hoppe over dette?
Få noe 4-0 vikryl så du kan gjøre om pasientens sutur.
Jeg later helt som om jeg ikke hørte noe av det.
Kvinner gjør sånn mot meg. Ikke jeg.
- "La oss få et hus." - Det er noe dritt å være jenta.
Jeg er ikke jenta.
Hva gjør jenter?
Vel, vi begynner med en kald skulder, så du er på riktig spor.
Så går vi til venninnene våre og klager.
Og venninnene våre sier, "Hvis du vil skape en fremtid,
gjør det selv. Du trenger ikke...
...en mann for å få det. Vil du kjøpe et hus? Kjøp et hus."
Du er god til dette.
Jeg må hjelpe noen til kjærlighetsliv. Jeg er dårlig til det selv.
Han sprang rett foran bussen for meg.
- Hva gjorde du med O'Malley? - Hva behager?
Er det noen andre her som er troende til å overbevise noen til å bli med i hæren
- og bli traumakirurg i Irak? - Hva? Hæren?
Hva?
- Ventrikkel-flimmer! - Lad elektrodene til 360!
- Ring dem du må for å få omgjort dette. - Bailey, travelt opptatt.
- Unna! - George O'Malley?
- Det var ikke min idé! - Ingen endring.
- Lad på nytt. - Unna!
Jeg ga ham skikkelig traumaopplæring. Jeg visste ikke at han ville verve seg.
- Han har fortsatt hjertestans. - Åpen bok-fraktur på bekken.
For stor blødning. Tar vi ham til operasjon nå, dør han på benken.
Han må ha angioplastikk hvis vi skal stanse blødningen.
Sinustakykardi. Vi har rytme. Knapt, men den er der.
- La oss stabilisere bekkenet. - Jeg vet hva som foregår på sykehuset.
Jeg vet at du har problemer fra krigen. Og ikke på en liten måte.
Få ham ut av det.
Kall på meg hvis du trenger meg. Jeg har andre pasienter.
Hvordan irriterte du alle damene?
- La oss få fyren til angioplastikk. - Angioplastikk? Han har knapt puls!
Det er nå eller aldri hvis vi vil han skal leve. Skynd på!
Jeg vet det er vanskelig, men setter pris på om du overlever noen minutter.
Kanskje vi er mer spretne i pediatrisk enn allmenn kirurgi,
men jeg trodde jeg ville høre et "Ja!" eller se litt dansing.
Du ser ganske nedfor ut for en som fikk en høyt priset forskningsstilling.
Du skal vel til å begynne i en høyt priset forskningsstilling?
Jeg har en plan for å stoppe George. Er du med?
- Stoppe George fra hva? - Han vervet seg til Hæren. Jeg er med.
Bailey! Jeg snakker til deg...
- Hvorfor prøve å stanse ham? - Han vervet seg til hæren.
- Og? - Og fordi han er eksmannen min
og jeg kjenner og er glad i moren.
Og vanligvis ville Izzie snakket vett i ham, men hun har kreft
og en slags psykisk hemming, så det er opp til meg å stanse ham.
- Hvorfor ville du det? - Han vervet seg til hæren.
- Synes ikke du det er et problem? - Jeg synes det er fantastisk.
Fantastisk?
- Skal du tygge? - Bussfyren min får angioplastikk.
De skal kalle på meg. Hvordan har Izzie det? Husker hun noe?
- Nei. - Greit.
KI 18 skal den idiotiske kollegaen deres George O'Malley
avslutte operasjonen sin med sjefen.
KI 18 skal dere stå sammen med oss i operasjonssalkorridoren klar til å delta
- i en intervensjon. - Hva som i finere sirkler kalles
en intervensjon, selv om jeg ikke vet om intervensjoner
kan omfatte ris på baken
- med et belte. - Hva? Har han fått drikkeproblem nå?
- Han vervet seg til hæren. - Hva?
Null null sju? Han kan ikke dra, han er typen som mister livet.
Mister livet mens han rengjør våpenet.
Grey skal overtale ham tilbake som en kjærlig venn,
du skal bruke logikk og sunn fornuft til å vise idiotien i det han gjør,
Stevens skal bruke triste kreftøyne, og hvis ikke noe av det fungerer,
skal Karev kanalisere "Jeg vokste opp ved søppeldunkene"-røttene dine
- og bare banke ham opp. - Klokka atten.
Klokka atten.
Hei der.
Jeg vet dette må være nifst. Hvis det er noen trøst, er du en tøff helt.
Du reddet livet til den damen.
Prøver han å skrive noe?
Kan du holde denne?
Greit. Du blir sterkere i morgen.
Ring operasjonssal 1, be dem være klar for ham.
Greit.
Amanda du kan ikke være her ute.
Ville du vært helt alene i en stund som denne?
Vi hadde 30 sekunders kommunikasjon før han reddet livet mitt,
og jeg var ikke engang hyggelig.
Jeg sto på et hjørne da denne
fyren med ordinært utseende stod ved siden av meg og smilte.
Og... Og jeg var så opptatt med å se etter en som var kjekkere,
at... jeg ikke kastet et blikk på ham engang.
I neste øyeblikk, kastet han meg ut av veien for en buss
jeg skulle til å gå rett foran, og det tok nesten livet hans.
Du kan si han... tok meg med storm.
Det er prinsen min i sengen der.
Greit. Du kan bli til de tar ham med til operasjonssalen.
Ikke noe godt tidspunkt.
Hvis du forlater meg igjen, tar jeg tak i håret ditt og lugger hardt.
Jeg vokste opp med navnet Arizona. Jeg lærte meg å slåss.
Jeg tok en stor sjanse for å få deg. Du var valget mitt.
Og jeg setter pris på det. Men det er en stor beslutning.
Det er det ikke, det er en messingring. Mest eksklusive, vanskeligste å oppnå
og vi er de beste. Ingen oppnår noe sånt og sier "nei".
Mannen min sa i går at hvis jeg takker ja til pediatriforskningsstillingen,
hvis jeg velger to år til med opplæring
og timene og arbeidsbyrden det medfører,
når jeg kunne være vakthavende på allmenn kirurgi og hjemme til middag,
skiller han seg fra meg.
Det er en stor beslutning.
Det blir vanskelig å redde den armen.
Jeg kan gjenopprette full funksjon hvis jeg rekker det i tide.
- Tenker å kjøpe hus. - Bra.
Meredith og jeg skal på rådhuset i ettermiddag.
- Gifte oss. - Virkelig? Det var gode nyheter.
- Hvis jeg bare kunne redde Stevens... - Du har lov til å være lykkelig.
Du har lov til å gifte deg. Du har gjort deg fortjent til det.
Gratulerer din heldiggris. Kom hit, gi meg en klem.
- Hvorfor klemmer alle i dag? - Den rødmende bruden.
Her er planen for herr X.
Shepherd, tømmer epiduralen, Grey og jeg reparerer indre skader.
Torres setter inn intern plate.
Sloan jobber på armen hvis pasienten ikke blir for acidotisk.
- Tror du han har et håp? - Jeg har sett folk overleve verre.
- Hei. Jeg tenkte du opererte. - Jeg er på vei.
Snakket du med Bailey om pediatri og Tucker?
Nei. Jeg snakket med Bailey om hæren og George.
Er du sint på meg?
Nei. Jeg har det fantastisk.
- Calliope... - Nei. Ikke kom med "Calliope".
Du sa det var fantastisk. George, søte, snille George,
som ikke kunne drepe en flue verver seg for hæren og skal til Irak
- og du sa fantastisk. - Det er det. Fantastisk.
Nei, det er ikke fantastisk! Herregud! Hvem er du?
- Hvordan er armen? - Nervene er intakte,
- må bare koble til disse karene igjen. - Er du klar for meg?
Jeg er nesten ferdig med de store interne klemskadene.
Da kan du ta bekkenet. Gi meg noen flere kompresser.
Tror du at du kunne gjort det? Gå foran en buss for en helt fremmed?
- Vi vil alle gjerne tro vi kunne det... - Mer eller mindre det Hunt har gjort
- hver dag de siste par årene. - Nei. Det var soldatene.
Jeg bare kom bak dem med kost og feiebrett og kostet opp.
Du sydde opp soldater under ild. Du kostet ikke opp.
Hvordan tror du O'Malley vil gjøre det der borte? Tror du han kan takle det?
- Nei, jeg gjør ikke det. - Jeg tror han vil overraske oss alle.
- Han kommer tilbake i likpose. - Jeg synes dere alle skal holde kjeft.
Hold kjeft for søren.
Kan dere holde kjeft.
SHEPHERD FIKK UT HELE SVULSTEN DIN
"Shepherd fikk ut hele svulsten din." Åh herregud!
Alex, hvorfor fortalte du ikke meg? Åh herregud!
HUKOMMELSEN DIN ER DÅRLIG
Men vi jobber med saken. Husker du når du våknet i morges?
- Ikke nøyaktig. - 7.45.
O'MALLEY VERVET SEG TIL HÆREN
- 7.45. "O'Malley vervet seg til hæren?" - Skal være traumakirurg i Irak.
- Når våknet du? - 7.45. Han kommer til å miste livet.
- Vi jobber med saken. - Visste du om dette med George?
Ja. Kanonføde. Jeg skal bare ta litt til blod.
Sist gang vi sjekket var kaliumnivået ditt 6,3. Når våknet du?
- Tidlig, husker ikke helt. - 7.45. 6,3, 7.45.
- "O'Malley vervet seg til hæren?" George? - Vi jobber med saken.
- Hva er kaliumnivået ditt? - Jeg...
- Iz hva er kaliumnivået ditt? - Gi henne journalen så hun kan lese
og prøve å huske det, greit? Jeg kan snakke med deg om hennes hyperkalemi.
Hun hadde hjernekirurgi, og en forferdelig aggressiv IL-2-kur.
- Hun trenger hvile. - Hun trenger å trene opp hukommelsen
- før alt blir grøt. - Ikke slik du roper ordre til henne.
- Ikke bland deg. - Jeg bryr meg ikke om du er mannen.
Vil du se hvor raskt jeg kan få besøkstiden din ned til null?
Hun signerte jo Ingen gjenoppliving,
og ba meg love at hun skulle komme ut av det med et liv. Ikke i sykeseng.
Ikke uten en hjerne. Jeg måtte love at hun skulle ha et liv.
Vil du vite hva som skjer hvis hun ikke kan huske nye ting?
Glem å være lege. Hun må da ha barnepassere døgnet rundt.
Vi får en leilighet, og hun finner ikke veien til toalettet!
Sporingsbrikke på ankelen i tilfelle hun går ut døren!
Alex. Du kan takle dette. Hun kommer seg.
Kanskje, kanskje ikke.
Det er opp til meg. Fremtiden hennes.
- Går det bra med ham? - Vi får se i morgen tidlig.
Sett i gang.
Hvordan går det med henne? Noe bedre?
- Nei. - Søren.
Nå, jeg drar på rådhuset
- for å gjøre det du vet. - Alvorlig?
Det ser ikke ut til å være rette dagen.
Se på Alex. Han står sånn på der inne dagen lang.
Og hun vet det ikke. Og hvis hun forblir sånn,
får hun kanskje aldri vite hvor mye han elsker henne. Og denne Amanda?
Hun er forelsket i en fremmed. Hun tror han er eventyrprinsen.
Han vil nok dø i dag. Det er sannsynlig.
Så ja, jeg skal gifte meg. For jeg tror det er viktig
å ta tid til å fortelle de du er glad i hvor glad du er i dem
mens de kan høre deg.
Jeg er glad i deg Cristina Yang.
- Du har forandret deg. - Kanskje har jeg det.
- Hva? - Jeg skal gi deg en klem.
Kanskje jeg ikke forstår folk. Jeg ser ikke ting.
Kanskje jeg bare ikke forstår hva som skjer med deg eller hvorfor du er sint
men jeg synes det er fantastisk. Det er fantastisk at George vervet seg.
- Hold kjeft! - Nei.
Du spurte meg hvem jeg var. Jeg er en person som synes
at det George gjør er farlig og nifst og modig.
Han skal tjenestegjøre for landet sitt. Han risikerer livet sitt for å redde
mennene og kvinnene som gjør at du og jeg kan sove i sengene våre.
Jeg er en person som synes at det er modig.
Og jeg er en person som sto i en flyhangar
og så dem lesse av min brors lik i en kiste,
og alt vi fikk var et flagg.
Broren min døde der borte fordi det ikke var nok leger.
Så etter min mening er George O'Malley en patriot. Han er en helt.
Og jeg er takknemlig for at han finnes. Så ja, ordet jeg bruker er "fantastisk".
Det er den jeg er.
Jeg er lei meg.
- Jeg er lei meg... - Vent!
Jeg elsker... deg.
- Jeg... Jeg elsker deg òg. - Nei.
Bare...
Jeg elsker deg.
Jeg sa jeg elsker deg!
Meg.
Cristina Yang!
- Du traumatiserte meg. - Jeg visste ikke... Jeg er så lei meg.
Nei, søren heller, ikke kvelingen. Du kommer hit og trekker ut istappen min,
får meg til å elske deg og jeg kan ikke...
jeg vil ikke... jeg kan ikke puste...
...uten deg.
Du kan gjøre dette Cristina. Vi kan gjøre dette.
Alt du må gjøre er å møte meg halvveien.
Alt du trenger å gjøre er å si "ja".
Hva er hematokritverdien din?
Dette er forferdelig. Jeg fatter ikke at vi serverer slikt til pasientene.
"Du fortsetter å be om limegelé og liker det ikke."
Så slutt å gi det til meg.
Du blir sint hvis jeg ikke gjør det.
- Greit. Nå, hva er hematokritverdien? - Jeg vet ikke.
- Jeg er trøtt. - Hva skal O'Malley gjøre i morgen?
Bli med i hæren.
- Jeg trenger en pause. - Tror du ikke jeg trenger en pause?
- Ikke syt. - Herregud!
Ro deg ned. Jeg beklager at dette er tungt for deg,
men du er ikke den som har korttidshukommelsen til en gulrot.
Hei, få ut det du har på hjertet. Jeg kommer jo ikke til å huske det.
Det er ikke jeg som har gulrothjerne, men jeg er gift med den.
Litt av et bryllup vi tuslet inn i, for vi trodde du ville være død innen uken.
Du lovde meg at du ikke ville leve slik.
Hva skal jeg gjøre med det? Kvele deg med en pute?
Gi deg en overdose morfin? Ikke særlig innstilt på det.
Gå fra deg? Ikke innstilt på det heller. Så jeg er i en knipe, sant?
Ikke så ille som den du er i, men ikke noen dans på roser heller!
Jeg er lei meg lz.
Nei, jeg ba deg lette hjertet ditt. Det gjorde du.
Glemte du det alt?
Nei.
Ikke ennå, gi meg et minutt.
Hvis det fremdeles er plass til meg på allmenn kirurgi, vil jeg ha den.
Jeg brukte måneder på å få deg til ikke å ta pediatri, og når jeg så aksepterte,
- så ombestemmer du deg? - Tucker ga meg et ultimatum.
Forskningsstillingen eller ekteskapet.
- Velger du ekteskapet. - Nei, jeg skal skilles.
For et ekteskap hvor det gis ultimatumer er ikke noe ekteskap.
Jeg mener, hva slags mann gjør det?
Så jeg blir enslig mor.
Det er ikke tid for nye spesialiteter.
Søren!
Jeg er lei meg. Det er bare første gang jeg har sagt det høyt.
Det tok litt pusten fra meg.
Miranda, er du sikker på dette? Han kan kanskje forstå med tiden.
- Han er bare redd. - Vi er alle redde!
Hvis du ikke er redd, følger du ikke med!
Én av assistentlegene mine vervet seg for å dra i krigen! Det er nifst!
En annen mistet nesten livet til hudkreft,
og vet ikke hvilken dag det er! Det er nifst!
Tucker står ikke overfor noe nifst!
Han er bare svak!
Et klapp på skulderen hjelper ikke.
Skal jeg gå?
Greit.
Jeg bare står her med deg, hvis det er greit.
Ja. Det ville være fint.
Jeg trodde du skulle operere på herr X.
Allerede ferdig. Jeg ser på hus. Ett har en flott peis som jeg liker.
Denne har hage bak på størrelsen med Montana.
- Skal du kjøpe hus? - Ja.
Fint. Greit.
Jeg kjøper meg hus. Akkurat nå. Det er kjøpers marked og jeg kjøper meg hus.
Eneste grunn til at du snakker om hus er så jeg skal føle meg dårlig.
Du prøver å vise at du er kommet over meg så jeg skifter mening.
Er det det kvinner gjør når de sier at de har kommet over det?
Ja. De tar vanligvis ikke opp huslån for å gjøre det.
Patetisk. La meg være helt klar på det. Jeg er kommet over det.
Jeg er en bedre kvinne enn deg.
- Klar til å gå? - Jeg ble nettopp tilkalt.
Vår herr X må opereres igjen.
Post-op CT viste en ny blødning. Jeg skal få Nelson til å ta hånd om det.
- Nei. Virkelig? - Jeg hadde foretrukket å gjøre det selv,
men jeg vil se til Izzie. Kan vi gjøre det først og så gifte oss etterpå?
- Da har vi George sin intervensjon. - Jeg får Nelson til å gjøre det.
Be dem gjøre klar. Vi stikker på rådhuset,
- kommer tilbake og gjør det deretter. - Meredith.
Nei. Vi drar. Vi må dra. Vi må stikke på rådhuset,
komme tilbake, se til Izzie, overvåke herr X,
- snakke George ut av hæren... - Vi kan gjøre dette en annen dag.
Det er ingen annen dag! Alle dager er slik.
Alle dager er det en krise. Det er ikke tid.
- Meredith... - Jeg elsker deg og vil gifte meg i dag.
Men vi har ikke tid.
- Har du et papir? - Til hva?
Jeg vil være med deg alltid, og du vil være med meg alltid.
Og for å gjøre det, må vi gi hverandre ekteskapsløfte,
en forpliktelse, en kontrakt.
- Gi meg et papir. - Jeg har ikke... Jeg har ikke.
Jeg har Post-it-lapper.
Greit.
Hva skal vi love hverandre?
At du skal elske meg selv når du hater meg.
Å elske hverandre selv når vi hater hverandre.
Ingen stikker, noen gang. Ingen går sin vei. Uansett hva som skjer.
- Ingen stikker. - Hva annet?
At vi skal ta vare på hverandre selv når vi blir gamle, luktende og senile.
Hvis jeg får Alzheimers og glemmer deg...
Skal jeg minne deg på hvem jeg er daglig.
Ta vare på når gammel, senil, luktende.
Dette er... til evighet.
- Skriv under. - Er dette bryllupet? En Post-it-lapp?
Nå, hvis du skriver under på det.
Hva nå?
Nå kysser jeg bruden.
- Gift? - Gift.
Ser du det?
Massevis av tid.
- Må foreta EKG. - Får jeg ikke litt småprat engang?
- Hva er problemet? - Det skal jeg fortelle deg.
Jeg vet jeg skal være takknemlig for min nye sjanse til å leve.
Men Alex marsjerte inn hit og sa i praksis at det å være gift med meg
var det verste som noen gang hadde skjedd ham. Ja.
Og at han prøvde å finne ut om det å kvele meg med en pute
var beste måten å ende lidelsen for oss begge.
- Greit, hvor er det? - Hvor er hva?
Hvor er notatet som sier det?
- Skrev du det ned? - Nei.
Nei!
Jeg kommer straks.
Ja.
Ja!
- Jeg må gå. Jeg må finne Alex. - Gå.
Unnskyld. Jeg så etter George. Det er etter seks.
Vi planla en intervensjon
så vi kunne fortelle O'Malley hva vi synes om disse idiotisk hærgreiene.
- Dro han allerede? - Han gjorde seg aldri klar.
Han sa han skulle verve seg, så jeg sendte ham hjem for å tilbringe dagen
med moren siden han skal drar så snart. Han reiste i morges.
- Hvordan er interkranietrykket? - Verre. Operasjonsstuen venter oss.
- Jeg trodde dere skulle gifte dere. - Vi gjorde det.
Sikker på at dere vil begynne hvetebrødsdagene på operasjonsstuen?
Vi er sikre.
Du kan ikke være her inne. Jeg skal hente deg på venteværelset.
Hold hånden til dere gir ham anestesi. Da føler han seg bedre.
Greit.
Hei, du fikk en god venn der.
Det skjer når du tar en buss for noen.
Greit. Jeg vet dette er nifst. Men du har et godt team der oppe.
Vil du prøve å skrive igjen?
Kan du holde en penn? Nei?
Greit. 0?
0.
Sju?
00... Sju.
Åh herregud! Åh herregud!
- Du kalte på meg. Hva trenger du? - Genialt drittsekk.
Fortelle konen din at du har tenkt å drepe henne?
Har ikke du noe med... Vent.
- Hvordan visste du det? - Hun fortalte meg.
Husker du?
Pille eller morfin. Jeg husker hele greia.
- Jeg mente det ikke. - Selvsagt gjorde du ikke det.
Du elsker meg for mye til å gi meg morfinoverdose selv hvis jeg ba om det.
Og min dumme, evneveike hjerne er på vei tilbake.
Åh herregud, jeg var så redd.
Jeg mener, jeg ville elsket deg uansett.
Du er tilbake. Du er tilbake.
Iz. Iz?
Izzie!
- Yang! - Det er George! Det er George!
Det er George! Herr X er George!
- Izzie, se på meg! Åpne øynene! - Kall på Shepherd, sjefen, Bailey.
Vi har deg, hører du meg? Vi har deg, vi ordner dette.
- Bare bli med oss. - O'Malley det er Shepherd.
- Du skal ikke noe sted. - Blodtrykket faller.
Få ham under nå!
- Hva skjedde? - Er det hjernen hennes?
- Hyperkalemi. - Kunne ikke styre arytmiene.
- Trykket faller. - Intuberingsbrettet.
- Alex, hun signerte Ingen gjenoppliving. - Hold munn!
- Hun visste dette kunne skje. - Det driter jeg i!
Det er ikke det hun ønsker.
Få en akuttralle!
- Karev, hvis hun ikke... - Se på henne! Få en akuttralle!
- Dritt i det! Få elektrodene! - Yang ta over kompresjonene.
- Jeg har det. - En, to, tre.
Og ned.
Lad til 300.
Sa du det?
Jeg elsker deg?
Unna.
Jeg har aldri lyst til å leve uten deg?
Du forandret livet mitt.
Sa du det?
Legg en plan.
Sett et mål, jobb mot det.
Men nå og da, se deg omkring.
Kom igjen.
Drikk det opp.
For dette er alt du har.
Vi mister ham!
Kom igjen Stevens.
Kom igjen.
Ventrikkel-flimmer! Unna!
Alt kan være borte i morgen.